Виж! Забавно, нали?
Сега опитай "пляс-пляс".
Не съм сигурен, че го помня.
Кога научи движението на Курусу? - Немъртвите схващат бързо.
Какво е чувството - да видиш, че някой се бие не по-зле от теб?
Защо го направи?
Не се надувай толкова с една имитация.
Държиш се като дете. Защо не пораснеш?
Моля? - Икома, свий му и това движение
и го използвай срещу него! - Добре!
Какво?! - Виждам гарата!
Гара Шитори. - Какво ли ни чака този път?
Хора са! - Най-после човешка гара!
Ще можем да си отдъхнем.
ЖЕЛЯЗНАТА КРЕПОСТ НА МЪРТВИТЕ
Продуцент ДЖОРДЖ УАДА
Ролите озвучават САЯКА СЕНБОНГИ
ТАСУКУ ХАТАНАКА
КАДЖИ ЮКИ
Художник КЬОДЖИ АСАНО
Участват още МАЯ УЧИДА
МАРИЯ ИСЕ ТОШИКИ МАСУДА
РЬОТА ОСАКА и др.
Музика ХИРОЮКИ САВАНО
Тонрежисьор МАСАФУМИ МИМА
Анимационно студио WIT STUDIO
Режисьор ТЕЦУРО АРАКИ
Седми епизод МОЛБИ КЪМ НЕБЕСАТА
Ще се срещна с настоятеля на гарата.
Желязната крепост оставям във ваши ръце.
Не се тревожете. Изпълнете дълга си.
Господарке, изчерпили сме железния дайт.
Железния дайт?
Материалът, от който правим патрони.
Високата точка на топене увеличава пробивната му сила.
Тогава ще попълните ли запасите ни? - Да!
Трябват ни резервни части за поправките.
Вярно. - Имаме нужда от лекарства и дрехи.
Разрешиха ни да останем до 8-и.
Осми е утре!
Значи звездният фестивал е днес?
Нямаме време да кичим бамбукови дървета.
За какво говори? - Не знаеш ли за Звездния фестивал?
Пишеш желанието си на лист и го закачаш на бамбук.
Искам да пробвам! - Едва ли ще ни остане време.
А и парите може да не ни стигнат.
Да отпразнуваме фестивала.
Вземете това вместо пари.
Господарке, това е...
Ще се справите ли? - Да!
Раз, два...
Чухте ли? Звездният фестивал е днес!
Съвсем бях забравила!
Пазаруващите ще ни донесат бамбук.
Значи да си напишем желанията.
Бамбуковите листа са толкова нежни. - Не бързай да се радваш.
Хайде, стой мирен.
Ама че си!
Колко красиво! - Прекрасни цветове.
Нямам търпение да облека нещо ново.
Друго нещо са чистите дрехи. - Така си е.
Та ти все се мотаеш полугол.
Не по мое желание!
Да се разделим тук.
Ние отиваме към дюкяна за части.
Добре.
Готов ли си? - Да.
Мумей, ще дойдеш ли с нас? - Не разбирам нищо от пазаруване.
Ще се опитат да ни излъжат, понеже сме жени.
Моля те, пазителке. - Добре.
Скъпо! Твърде скъпо! - Твърде скъпо!
Виж, загнила е. Дай ми отстъпка!
Нямате ли по-дебел плат?
Този ще се протрие за няма и три дни!
Смъкни цената наполовина!
Искаш 10 мона за това? Сигурно се шегуваш!
Каджика също водела битки.
Какви са тези? - О, това са фойерверки.
Ползваме ги за Звездния фестивал.
Значи имате и възпламенители.
Ще ни дадете ли малко?
Добре, но за какво са ви?
Като горивна смес за бойни патрони.
Бойни патрони? - Това са...
Цилиндърът се е задръстил. Трябва ми спешно.
Само изчакайте да обслужа клиента.
Какво? - Ние дойдохме първи.
Прост механик да пререди воин?
Господинът говореше с нас, преди да влезете!
Жалък натрапник!
Какво направихте?
По дяволите. - Зарежи винтовете!
Оправи мускета!
Събери ги. - Какво?!
Майка ти не те ли е учила да събираш след себе си?
Негоднико!
Стойката ти е ужасна!
Довечера ще се върна! Гледай да я оправиш навреме!
Следващия път внимавай с немъртвите!
Вярно.
Бойните патрони са...
Бихте ли го изслушали? Съжалявам за което.
Г-це, от Желязната крепост ли сте?
Баща ми също работи на такъв влак.
Така ли? Значи е наш другар.
Влакът се казва Изгряващо слънце.
Съжалявам, не знам много за другите влакове.
Изгряващо слънце беше превзет от немрящи.
Сукари! - Всички пасажери бяха заразени,
преди да се разбият в гара Арагане.
Ние избягахме оттам.
Защо му го казваш?!
По-лошо е да чака баща, който няма да се върне.
Ще ми се някой да ми беше казал за моя.
Лъжеш!
Лъжеш...
Баща ми не е...
Той... той обеща да се върне.
Съжалявам.
Не исках да те разплача.
Но истинската битка започва, когато сълзите пресъхнат.
Закъснява. - Ние сме неканени гости.
Храната в гарата е оскъдна.
Но той отказва дори да преговаря.
Бори се с погрешния враг.
Звучиш като Икома.
Ще говоря с нея.
Господарке Аяме!
Курусу! Това не е...
Простете.
Да почакаме още малко.
Сигурен ли си? Не трябва ли...
Още съвсем малко.
Какво е това?
За нас е чест, че ни приехте.
Аз съм Аяме от дома Йомокава.
Аз съм съветник Ямадзаки. Какво е това...
Подарък за господаря Шитори.
Това са бойни патрони, изобретени от наш механик.
Позволете ни да направим кратка демонстрация.
Крурусу. - Слушам.
Готово.
Каква сила!
Това може да пробие защитата на немрящите!
Ако ви харесват, ще ви дадем и чертежите.
Наистина ли?
Нормално е да си помагаме в трудните времена.
Разбирам.
Ще ви осигуря провизии.
А ще може ли да се погрижите за болните и ранените ни?
Разбира се.
Господарю!
Наследникът на Йомокава ме очаква.
Бъдете кратки.
Казвам се Когента. Говоря от името на шогуната.
Мъжът пред вас беше Ухо на Освободителя.
Еноку, на вашите услуги.
Защо ни занимавате с Ловците?
Сега той работи за нас.
Освободителя ще пристигне в гарата ви съвсем скоро.
Чакайте!
Не ни замесвайте в борбите си за власт!
Искате или не, вие се замесихте.
В онзи ден, преди 10 години.
Ето ни! Вижте какво купихме!
Страхотно!
Благодаря. Вече мога да го взема.
Всеки път заспива, когато го носиш.
О, и това също.
Кое?
Накарах Каджика да ни го купи!
Да се прибираме.
Сдобихме се с чудесен бамбук.
И той ли е за Звездния фестивал? - Да.
Записваш желанието си на хартия
и го окачваш по този начин.
Да вървим тогава!
Трябва да го украсим!
Защо не спрем някъде да хапнем?
Добра идея!
Какво има?
Къде изчезна Мумей?
Беше тук преди малко.
Не си е взела обяда! Да й се не види!
Обяда ли? - Говореше за това.
Ето къде си била.
Изкривих се да те търся!
Какво има?
Забрави си "обяда".
Благодаря.
Първо благодари за храната.
Благодаря за храната!
Някога съм празнувала Звездния фестивал.
Просто бях забравила.
Но бамбуковите листа събудиха спомена.
Така ли?
Майка ми слагаше украсата,
когато ми каза: "Хозуми, тази нощ ще видим Млечния път."
Хозуми? - Това беше името ми.
Преди да срещна брат си.
Чудя се как ли се изписва.
Вероятно така...
Сигурно те е кръстила така, за да имаш винаги ориз в изобилие.
Защо се смееш? - Защото го каза адски сериозно.
Сигурен съм!
Значи майка ми е била доста глупава. Не сме засявали ориз от години.
А и ние не се храним като другите.
Сега си говорим спокойно,
но утре може да се превърнем в немрящи.
А може и още днес.
Винаги мисля за това, преди да заспя.
Дали на заранта...
ще си бъда отново аз?
Разумът ми може просто да ме напусне.
И когато отворя очи, ще съм нахапала всички.
Страхотен старт на деня, а?
Престани.
Трябва да станеш отново човек.
Спри да се биеш с немрящите.
Няма нужда да го правиш, ако наистина се чувстваш така.
Решен съм да те превърна отново в човек.
И тогава ще се натъпчеш с ориз, както е искала майка ти.
Какви ги дрънкаш?
Ти дори не знаеш как да ме превърнеш в човек.
А за да отглеждаш ориз, трябват оризища.
Докато немрящите ги има, няма как да стане.
Ще направя всичко това. - Ти си луд.
Дори едното е достатъчно трудно.
Решил съм го.
Ще те превърна отново в човек!
Ако не съм немъртва, няма да мога да се бия.
Няма да ти се налага.
Защото няма да има немрящи.
Вярно, имаш право.
Ето ни!
Железен дайт! Ще ни е от полза!
Много си добър!
Мечът ми не е направен за такива неща.
Какво написа? - Ей, не го чети!
Да видим.
"Надявам се да преживея всичко това."
Какво друго ни остава да си пожелаем?
Добре, и аз съм готов!
Пожелавам си... да унищожим немрящите
и да си върнем земите и останалите гари!
Не искаш ли твърде много?
Значи ти стига просто да си жив?
А на мен - не!
Искам нещо повече!
Много повече!
И аз съм готова с моето.
Желанието ми е да си върнем гара Арагане.
Нещо странно ли казах? - Не.
Сигурен съм, че баща ви би се гордял.
Така ли? - Прави са.
Трябва да мечтаем смело! - Особено във времена като тези!
Добре! Искам да забогатея и да си намеря три красиви жени!
Три?! - Мечтаем смело, нали?
Искам да стана учителка!
А ти какво написа?
Пожелах си мой собствен влак.
Ще има ли място и за мен? - Не.
Какво?
Какво написа, Курусу?
Господарке, не бива!
Няма да се сбъдне, ако го покажа. - Наистина ли?
Аз показах моето на всички.
Не... Това е...
Какво написа, Мумей?
Искам да се натъпча с ориз.
Братко...
Всичко е наред.
Хората тук са добри.
Брат ти те е принудил да се отречеш от името си
и ти е втълпил, че слабите заслужават да умрат.
Щом е така, аз...
Това са Ловците! - Да живее Освободителя!
Кои са тези? - Ловците.
Независима войска, която избива немрящи.
Удържали са доста победи.
Прочистват земите от немрящи
и ги връщат на населението.
Господарю Биба! - Колко е красив!
Това е синът на шогуна!
Братко!
Мумей! - Най-сетне се срещаме!
Добре ли си? - "Братко"?
Братът на Мумей е...
... господарят Биба?
Сама ли си? Какво е станало с Шимон?
Гара Арагане беше нападната.
Загина с чест.
Разбирам.
Дано кармата му се усмихне.
Радвам се, че си добре.
Имам много за разказване!
Желязната крепост...
Трябва да разбера...
... дали наистина е героят, за когото го смятат.
Превод и субтитри: Ragnos
Eastern Spirit ® 2016 www.easternspirit.org